Martin Mystére LIB 106: Hefestova radionica (SD 22, SR 156)
Broj stranica: 94
Scenarij: Angelino Riggio & Pierfrancesco Prosperi,
Crtež: Giuseppe Montanari & Claudio Piccoli
Naslovnica: Giancarlo Alessandrini
Kratki sadržaj:Detektiv Nemogućeg i Java konačno putuju u turistički posjet Siciliji, gdje upoznaju dvoje preživjelih nakon uništenja Atlantide koji su se nedavno probudili iz tisućljetnog sna, što će ih suprostaviti Ljudima u crnom s jedne, i mafiji, s druge strane.
Zanimljivosti:
- Ova epizoda je u Italiji izvorno objavljena u ožujku 1995. godine, kod nas ju Slobodna Dalmacija objavljuje u kolovozu 1996., a Libellus u rujnu 2019.
- Marty izjavljuje da je u Siciliji bio samo u mašti, čime se ponajprije referira na izmišljenu priču koju nam je ispričao u almanahu misterija za 1994. godinu: MM LIB ALM 4:
Povratak Titana.
-Većim dijelom u pitanju je nastavak teme o nastanku mitoloških bića (sirena & tritona, kiklopa, minotaura, kentaura) iz MM LIB 52 (SR 81b/82/83a):
Sirenin pjev, a svojevrstan zaključak nam Recagno donosi u jedanaestom gigantu MM LIBG 11:
Crveni kralj.
- Hefest, u grčkoj mitologiji, Zeusov i Herin sin, bog vatre i kovačkog umijeća, koji je izradio mnoga umjetnička djela (npr. Ahilejev štit). Njegove su se radionice nalazile pod zemljom, u vulkanskim područjima. Kao svestran umjetnik i vrstan mehaničar uživao je osobit ugled kod bogova, koji su ga, međutim, istodobno i ismijavali zbog njegove hromosti. Hefestov je pandan u rimskoj mitologiji Vulkan. Vulkan živi u Etni i ondje izrađuje munje za Jupitera. Po Vulkanu je nazvan i hipotetski planet za kog se vjerovalo da postoji u orbiti između Merkura i Sunca.
- Za vrijeme erupcije Etne u 1992., naselje Zafferana Etnea je kontroliranim akcijama obranjeno od ugroze lave, što su scenaristi iskoristili kao prolog ove priče.
- Teatinci su mali katolički red osnovan 1524. godine s ciljem obnove svećenstva te borbe protiv protestantizma te skrbi za bolesnike i ranjenike.
- Isusovci, jezuiti ili Družba Isusova muška je redovnička zajednica koja spada u u najbrojnije katoličke redovničke zajednice, a osim po duhovnoj djelatnosti poznati su po svojem djelovanju u znanosti i mnogim društvenim djelatnostima. Papa Franjo prvi je Isusovac na poziciji poglavara katoličke Crkve. Brojni svjetski znanstvenici i umjetnici pripadali su isusovačkom redu među njima i naši Ruđer Bošković, Bartol Kašić, Juraj Habdelić te mnogi drugi. Tijekom 17. i 18. stoljeća gotovi svi poznatiji intelektualci pohađali su neki od isusovačkih obrazovnih zavoda pa tako i Moliere, Descartes, Montesquieu, Balzac, Voltaire...
- Gradić Noto u blizini Syracuse na Siciliji je zaista nakon velikog potresa iz 1693. nanovo izgrađen na novom mjestu kako je u stripu i opisano.
- Katedrala (duomo) u Notu, glavno poprište u ovoj priči:
slika- Marty kaže da je na Siciliji bio samo u mašti citirajući Goetheovu rečenicu: "Die lande wo die Zitronen blühn" ili po naški "Zemlja gdje limuni cvjetaju", referirajući se na poemu tog poznatog pisca.
- Knjižara Flaccovio u Palermu gdje Marty i Java dolaze do ključne informacije je zatvorena 2013. godine.
- Hipofiza je najznačajnija endokrina žlijezda koja se nalazi s donje strane mozga. (U napomeni SD izdanja krivo piše da joj je funkcija nepoznata.) Gruba definicija bi bila da proizvodi mnoge hormone potrebne organizmu i upravlja radom svih drugih žlijezda.
- Rat između Atene i Sirakuze vodio se između 415. - 413. godine prije Krista. U povijesti je zapamćen po imenu "Sicilijanska ekspedicija", a završio je katastrofom za Atenu i saveznike, čiji preživjeli vojnici su prodani u roblje, a vođe pogubljeni. Prevagu su donijeli Sparta i Korint koji su stali na stranu Sirakuze, a prema nekim izvorima Atena i saveznici su izgubili preko 40000 vojnika, od čega je 7000 završilo kao roblje.
- Segestu na Siciliji (čiji poziv u pomoć je atenski „razlog“ napada na Sirakuzu) su, prema nekim legendama, osnovali bjegunci iz Troje. Tu legendu su rado prihvatili Rimljani, što je za posljedicu imalo srodno porijeklo sa Segestancima.
- Atlantida je u grčkoj mitologiji otok legendarne drevne kulture, o čijem samom postojanju i lokaciji nema čvrstih dokaza. Prvi put Atlantidu spominje starogrčki filozof Platon, koji kaže da je ona razorena prirodnom katastrofom, najvjerojatnije potresom ili potopom. To je navodno bilo više od 9400 godina prije Platona.
- Platon (27. V. 427. pr. Kr. - 347. pr. Kr.) je bio izuzetno utjecajan grčki filozof, Sokratov učenik, Aristotelov učitelj. Pravim imenom Aristoklo, nazvan je Platon („široki“) vjerojatno zbog atletske građe. Nakon Sokratove smrti često je putovao u južnu Italiju (Magna Graecia - Velika Grčka), triput u Sirakuzu na Siciliji, u nadi da će tamošnje vladare Dionizija Starijeg i Dionizija Mlađeg pridobiti za svoj politički nacrt idealne države. Nakon povratka u Atenu oko 387. pr. Kr. osnovao je vlastitu filozofsku školu u gaju blizu Atene posvećenu junaku Akademu, glasovitu Akademiju.
- Lentini (povijesno Leontini) je osnovan 729. godine prije Krista i jedino je grčko naselje na Siciliji koje nije na obali, već oko 10 km u unutrašnjosti. - Giovanni Falcone bio je talijanski sudac i tužitelj. Proveo je veći dio svog profesionalnog života pokušavajući srušiti moć sicilijanske mafije. Nakon duge i istaknute karijere, 23. svibnja 1992., sicilijanska mafija ubila je Falconea s njegovom suprugom i još trojicom ljudi iz pratnje u bombaškom napadu na autocesti u blizini grada Capaci.
- "Sicilijanska večernja" je naziv za pobunu na Siciliji 1282. godine protiv kralja Karla I. Anžuvinca, koji je preuzeo Siciliju uz papinu podršku 1266. godine. Tom pobunom započeo je Rat sicilijanske večernje. Pobuna se naziva "večernja" jer je počela tijekom večernje službe na Uskrsni ponedjeljak. Na tisuće Francuza je pobijeno u ovoj pobuni.
- Giuseppe Garibaldi u svibnju 1860. sa svojih “tisuću” dobrovoljaca prelazi iz Genove na Siciliju, osvaja je do kraja srpnja te postupno oslobađa cijeli talijanski jug.
Recenzija:Martin Mystère je vjerojatno serijal za kojeg je najteže pisati recenzije. Stoga sam se uvijek divio ponajprije DeeCayevim i Senkinim recenzijama, ali zbog toga sam i smatrao da moja recenzija ne može biti dovoljno dobra za "Marty kategoriju", pa sam stoga stalno odgađao pisanje istih, unatoč tome što mi je Marty najdraži strip junak.
Istina, već sam recenzirao jednu Martyjevu epizodu, ali to je jedna od onih koji nisu zahtjevne po pitanju kontinuiteta i povijesnih zanimljivosti. Ova priča je slične kategorije ako se gleda kronološki kontinuitet serijala, dok su povijesne zanimljivosti već viša kategorija.
Količina podataka na samo 94 stranice ove epizode je zadivljujuća, što se vidi i po rubrikama nadesno ;-). A još sam samo spomenuo ono što je baš bitno za samu radnju!
Zbog svega toga, pisati ovu recenziju je bio istinski izazov, a na kraju sam izuzetno zadovoljan činjenicom da sam zbog toga poprilično istražio dosta povijesnih i raznih drugih podataka spomenutih u priči.
Iako nisam do sada nikada razmišljao o tome, istražujući, dobio sam žarku želju da jednom obiđem sve te lokalitete spomenute u priči. Pa zar to nije dovoljan razlog za kategorizirati ovu epizodu pod one uspješne?
U sjećanju iz prijašnjih (očito površnih) čitanja mi je ostala kao jedna jako loša epizoda. Neću reći da to nije tako, ali kada se počne istraživati sve te podatke spomenute u priči, kao i precizno nacrtane stvarne lokalitete, onda je grijeh toliki trud ocijeniti lošom ocjenom.
Baš kao i velika količina priča ovog serijala, nije sve puka izmišljotina već je u stvarne činjenice nadodana fikcija - negdje očita, a ponegdje je teško razlikovati stvarnost od fikcije. U svakom slučaju, trebalo je zagrijati stolicu u pripremi materijala, pa onda sve uskladiti sa stvarnim povijesnim i geografskim činjenicama imajući na umu i kontinuitet serijala.
Ne, to nije bio lak posao!
Zbog toga je prava šteta što neuvjerljiva završnica uvelike kvari dojam. Zbog nje se dobije krivi dojam scenarističke površnosti. Možda bi situacija bila drugačija da autori nisu bili limitirani brojem stranica jer čini mi se kao da je nedostajalo možda dvadesetak stranica da se sve završi na zamišljeni način.
Nego, ajmo malo i o priči!
![](https://www.stripovi.com/images/recensions/MMHefestovaRadionica01.jpg)
Priča počinje erupcijom Etne iz 1992. godine i stvarnim pokušajem spašavanja naselja Zafferana Etnea skretanjem toka lave. Tu odmah upoznajemo dva glavna lika ove priče koja su neočekivanim detonacijama probuđena iz tisućljetnog sna. Prolog završava tako što ih je neki čovjek u terencu (Suzuki Santana - na našem tržištu Samurai) spasio, a priča se prebacuje na dva glavna junaka serijala.
Kao što sam već spomenuo u zanimljivostima, Marty je dobio žarku želju da prvi put posjeti Siciliju, a "slučajan" splet okolnosti dovest će ga do pregršt novih informacija o glavnoj temi ovog serijala - Atlantidi.
Dolaskom Martyja na Siciliju, scenaristi nas, po starim dobrim običajima, upoznaju sa znamenitostima tog kraja, a posebno Palerma, glavnog i najvećeg grada na Siciliji (peti po veličini u Italiji). Upravo u Palermu, skoro na trećini epizode, kreće pravi zaplet. Priprema je bila dobra, temeljita i zanimljiva. Autori (ili barem jedan od njih, Riggio pretpostavljam) su očito fascinirani Sicilijom, nevjerojatno bogatom i uzbudljivom povijesti tog golemog talijanskog otoka s mnoštvom povijesnih znamenitosti. Priča se lijepo razvija, a autori na zanimljiv način bombardiraju čitatelja s gomilom točnih povijesnih činjenica o staroj Grčkoj, kao i kulturnim i drugim znamenitostima najvećeg otoka u Sredozemnom moru. Vjerujem da većini smeta tolika količina informacija, ali ja u tome istinski uživam. Zbog toga i volim ovaj serijal, a ne trebamo zaboraviti da je veliki Nolitta u Mister No serijalu uvelike trasirao put ovakvom putopisnom načinu naracije. Uz sve te putopisne i povijesne elemente, ubačeno je dosta zanimljivih detalja, kao npr. znanstveno objašnjenje zbog čega je srčani mišić jedini mišić koji se nikada ne umara ili mogući razlog zbog čega se bijeli luk smatra zaštitom od vampira, a razvojem priče dolazimo i do glavne teme atlantidskih eksperimenata koja nije rijetka pojava u ovom serijalu.
![](https://www.stripovi.com/images/recensions/MMHefestovaRadionica03.jpg)
Budući da se radnja odvija na Siciliji, ne bi bio red da priča prođe bez mafije, čija akcija je potaknuta Ljudima u Crnom i bez kojih je tema o Atlantidi nezamisliva.
Znači, priprema je zadivljujuća, prolog i zaplet intrigantni, središnji dio priče zanimljiv i tečan, unatoč ogromnoj količini informacija, i onda (kako to najčešće biva) na zadnjih dvadesetak stranica - potop. Kao da gledam
obračun Zekoslava Mrkve i Marvina Marsijanca!
Šteta, jer moglo se sve puno, puno uvjerljivije završiti. Čak nije problem u glavnoj temi, već u određenim scenama bez kojih se moglo, kao što je npr. savršeno funkcionalni atlantidski uređaji koji ne poznaju protok vremena ni geološke procese i ne trebaju održavanje.
Ne bih htio dalje u detalje da ne kvarim doživljaj onima koji ovu priču još nisu pročitali (ako još ima takvih) i drugima koji su zaboravili tijek radnje. Mislim da su ovi drugi u velikoj većini, pa se nadam da će ih ova moja skromna recenzija ponukati da ovoj priči daju još jednu šansu i ostave komentar nakon čitanja.
Kardia:![](https://www.stripovi.com/images/recensions/MMHefestovaRadionica04.jpg)
Na karakterizaciju likova se nije gubilo puno vremena, kao što je većinom slučaj u kraćim pričama ovog serijala. Već sam spomenuo dva lika probuđena iz tisućljetnog sna, a oni su Gutur i Kardia - rezultati atlantidskog pokusa, odnosno stvoreni su genetskim inženjeringom.
Nina i Salvatore Accardi (Turi) su sestra i mlađi brat koji su u priču upali slučajno tako što je lokalni mafijaški bos Don Tano Altofonte bacio oko na lijepu Ninu. Poslužili su onome čemu su i namijenjeni - povezivanju Martyja, mutanata i bezličnih Ljudi u Crnom zbog potreba priče, što je sasvim u redu s obzirom da je cijela epizoda stala u samo jedan Bonelli svezak.
Nina i Don Tano:![](https://www.stripovi.com/images/recensions/MMHefestovaRadionica05.jpg)
Za scenarij je bio zadužen stari znanac iz mnogih priča ovog serijala, kao i spin-offa Zona X: Pierfrancesco Prosperi koji baš voli upečatljive i intrigantne teme alternativnih budućnosti i tajnih povijesti, dok je tema priče ideja stanovitog Angelina Riggia. Mislim da je Riggiu ovo jedini rad na stripovima općenito, dok je Prosperi u Italiji najpoznatiji po znanstveno-fantastičnim romanima, pogotovo posljednjih desetak godina.
Po pitanju crteža, ovo je jedna od rijetkih prilika kada Giuseppe Montanari, poznati Dylanov crtač nije radio u duetu s Grassanijem, već mu je ovdje dao ruke Claudio Piccoli, crtač koji se kasnije specijalizirao za Julijin serijal. Mislim da su napravili više nego dobar posao. Lijepo su dočarali povijesne scene, vjerno nacrtali povijesne građevine, pa su čak i akcijske scene na zavidnoj razini za ovaj serijal. Tu i tamo iskoči kakvo (za M&G tipično) „porculansko lice“, ali kakvih je crtača sve prošlo kroz Martyjev staff, ovakav crtež je za pohvalu.
Zbog već spomenutog traljavog završetka ova priča uvelike pada u očima čitatelja tamo gdje je najbitnije - na samom kraju. Prije ovog novog čitanja i pisanja recenzije, ova priča mi je bila među lošijim u periodu ozloglašenih „Talijanskih misterija“. Ipak, gledano s današnje pozicije, niti je ova priča toliko loša, niti mi je dugogodišnje razdoblje „Talijanskih misterija“ (SR 133-165 / MM LIB 89-111) razočaravajuće - kako se često opisuje
(priča: 8, scenarij: 3, crtež: 8, naslovnica: 6) - 63%Život je toliko zamršen da iz njega nitko ne izlazi živ!